Челични ритам творница оружја
Аутор: Џевад Галијаевић
Босна и Херцеговина (БиХ) дели забринутост Запада по питању стања на украјинском фронту. Отуда, нека не чуди што се налази међу бројним земљама чије оружје и муницијау данас користе Оружане снаге Украјине. Количине наоружања можда нису толике да би могле да засене друге партнере са Запада, али да део онога што произведе наменска индустрија у БиХ има своју употребну вредност на ратишту-непобитан је факт. Наравно, слање оружја Украјини могло би се тумачити и као чин „пререгистрације“ БиХ из категорије земље која (из муслиманског дела Федерације БиХ) пружа политичку подршку Украјини у земљу која се сврстала на једну страну у рату. Али БиХ рачуна са тим ризик.
УГОВОРА НЕМА - ИМА ОРУЖЈА
За разлику од Украјине, БиХ је, као уосталом и Србија и Хрватска, током рата била под међународним ембаргом на увоз оружја па се недостатак покушао надоместити домаћом производњом. То ратно искуство показало се драгоценим за пословање у миру те данас творнице, попут: УНИС-Претис Вогошћа, Зрака из Сарајева, Ремонтног Завода из Хаџића, Бинаса из Бугојна, Игмана из Коњица, БНТ-а из Новог Травника или Ginexa из Горажда извозе своје производе у више од 100 земаља. Списак купаца је импонзантан-од чланица НАТО савеза до афричких и арапских војски. Не би требало да чуди- све ове фабрике су под контролом политичких, милитарних и криминализованих власти у муслиманском Сарајеву. У муслиманским творницама производе се, између осталог, и оклопна возила, артиљеријски системи великог калибра, пешадијско оружје, разне врсте муниције. Међутим, ниједна федерална (муслиманска) творница војне индустрије нема службено склопљене уговоре о испоруци оружја Украјини. Извоз је забрањен још 2015. године, али оружје ипак налази пут до украјинских снага. Како?
ШЕМА ЈЕ УСТАЉЕНА
У трговини оружјем функционише следећа шема: роба се продаје договореном купцу да би даљом препродајом борбена средства завршила на трећој страни. На такав начин, упркос законској одредби о извјештају о „еnd useru“ тј. крајњем кориснику, несумњиво да су многи делови наоружања произведени у Босни и Херцеговини завршили у Украјини, у коју је још од 2015. одлуком Предсједништва БиХ, забрањен извоз. Новинари "Њу Јорк Тајмса" позивајући се на поверљиве документе и сведочења извора блиских америчким обавештајним круговима, открили су да је БиХ само једна од земаља одакле посредници из САД-а, али и неких других западних земаља, настоје набавити гранате и муницију за украјинску војску.
Лист пише да се Украјина дуго ослањала на руско оружје, а сада у покушају да набави муницију за совјетске калибре, прибегава произвођачима, како су истакли аутори текста, смештеним у“руралним крајевима источне Европе”. Амерички новинари очито имају увид у то да се у новотравничком Братству, Претису из Вогошће, Унис Ginexu из Горажда и Бинасу из Бугојна производе пројектили 155 mm М107, муниције 122 mm ОФ-462, муниције 105 mm ХЕ М1, као и минобацачке муниције свих калибара. Отварању Пандорине кутије послужио је и снимак објављен на каналу Ukraine Weapons Tracker који приказује украјинске војнике у тренуту када отпакују минобацач М69А произведен у фабрици оружја Братство у Новом Травнику. Федералне фирме наменске индустрије прекршиле су одлуке државног Председништва? Очито да јесу иако ниједна од њих званично нема службено склопљене уговоре о испоруци оружја Украјини.
ЧЛАН 13
Поставка је следећа. Муслиманско-хрватска Федерална Влада има већински капитал у осам фирми војне индустрије, али ове фирме самостално склапају вишемилионске послове с купцима из иностранства. За извоз производа неопходне су дозволе четири државна министарства (за спољне послове, спољну трговину, обрану и сигурност), тако да оружје и муниција одлазе на познате адресе. Сама производња и извоз оружја, муниције и других војних артикала на подручју милитантног ентитета Федерација БиХ бележи све већи раст чиме се оправдава улагање у развој наменске индустрије.
Тренд раста производње, поједини медији у Републици Србској повезали су с ратом у Украјини, закључујући да се муслиманско оружје и пројектили, уз наводни пристанак федералних творница, заобилазно извозе у поменуту земљу, што је и тачно. Фирме из Федерације БиХ од 2022. године извозе оружје и муницију у 113 земаља, у вредности од неколико десетака милиона долара годишње. Купци су САД и друге чланице НАТО-а, као и велики број азијских и афричких држава. Упркос чињеници да Закон изричито забрањује извоз оружија у ратна подручја, што подразумева немогућност добијања дозвола за такав трансфер, но начини да се закон заобиђе и прописи изиграју- постоји. Овде треба напоменути да Творнице које у муслиманском дијелу Федерације БиХ производе оружје и муницију, у случају непосредне ратне опасности, имају обавезу да производњу ставе на располагање Министарству обране БиХ. Наиме, према члану 13. Закона о одбрани Босне и Херцеговине, поменуто министарство надлежно је за стварање и одржавање одбрамбеног капацитета како би се осигурала заштита суверенитета, територијалног интегритета, политичке независности и међународног субјективитета БиХ државе. У Сарајеву, где државу сматрају својим верским и националним власништвом, свака прича о рату увек је усмерена у правцу неизбјежног сукоба са Републиком Србском и србским народом.
ВРТОГЛАВИ РАСТ ИЗВОЗА
Према подацима Управе за Индиректно Опорезивање БиХ, најтраженији су гранате, бомбе, мине, ракете, те војна муниција и њени дијелови, па је укупна вриједност извоза ових производа износила приближно 142,5 милиона КМ. БиХ је извезла и око 2,7 милиона КМ вредне делове и прибор за војно оружје, револвере и пиштоље и остало ватрено оружје. Скупа, реч о је о проценту који је за 48 посто премашио онај у истом периоду прошле године, када је вредност извоза износила 99,8 милиона марака. У врху листе држава у које муслиманске фабрике у БиХ, извозе оружје и муницију су: САД, Словачка, Бугарска, Ирак, Србија, Саудијска Арабија. Рат у Украјини диктира раст цена такве муниције и оружја.
Ако се анализира период од 2020-2023: уочљиво је да у том периоду наменска индустрија Босне и Херцеговине није била посебно кориштена за потребе украјинског рата иако је Федерација пружала помоћ људским терористичким ресурсима и у малој мери-оружјем. показатаљи говоре да је пре рата у Украјини, 2020. године БиХ извезла војну опрему у вредности нешто више од 100 милиона долара. Највећи купци били су Саудијска Арабија, Турска и САД. Доминирале су муниција и војна опрема.
Током наредне 2021. године извоз оружја се повећао, с најбржим растом тржишта у Саудијској Арабији и Пољској. Већ 2022. године извоз оружја износио је 149 милиона долара, а главна одредишта била су САД (34.9М УСД), Саудијска Арабија (26М УСД) и Турска (17.5М УСД). Муниција је чинила 94% извоза. Такође, и у 2023. години тренд раста извоза оружија се наставио, са повећањем извоза у Турску и Египат. Укратко, Запад је препознао и Босну и Херцеговину као потенцијално корисну у рату против Русије, и од тог тренутка многи показатељи се мењају.
ТАЈНА ФАБРИКЕ У ВОГОШЋИ
Историјат наменске индустрије у БиХ открива многе важне чињенице и показује велике, готово неограничене могућности. Фабрика "УНИС-ПРЕТИС" Вогошћа (предграђе Сарајева) важила је све до рата у БиХ за највећу фабрику наменске производње у СФРЈ. Фабрика је била више позната по лиценцној производњи популарног Голфа двојке (ТАС), и мало је ко, се запослених, је био упућен у то шта се заиста производи у овој фабрици. Цивилни део је само формално био одвојен од војног јер је комплетна производња била тако усклађена да у случају будућег рата аутоматски пређе на војни режим рада. Наиме, под истим кровом где су се производили каблови за Голф налазио се погон ( једини у целој СФРЈ ) за производњу ракетних пројектила за ВБР ( вишецевни бацач ракета ) типа "ОРКАН" 262mm - најмоћнијег оружја којег је произвела и поседовала тадашња ЈНА. Погони су били одвојени само танким преградним зидовима који би се у случају поменутог рата уклањали и спајали у једну целину. Фабрика је у оно време запошљавала око 11000 радника, док је у војном делу радило чак 7500. О величини читавог комплекса - фабричког круга са подземним објектима говори податак да западну капију (улаза) од источне дели невероватних 12км ! Кроз комплекс ове фабрике, изграђена је и пролазила железничка пруга тако да су се финални производи лако транспортовали из фабрике на тржиште. Процењује се да је капацитет производних линија ПРЕТИС-а био око 4000 пројектила различитих калибара на дан. У светским размерама та количина произведених граната ову фабрику пласирала је у сам врх, и гарантовало успех на тржишту. Сама фабрика поседовала је најмодерније машине за производњу пројектила од 76 па до 400mm (raketni погон) а један од погона израђивао је и авио бомбе ФАБ-250 које се данас користе и на украјинском фронту.
НЕМАЧКА ЛИНИЈА
Машине су набављане са свих страна света од свих познатих произвођача ове врсте опреме. Осим модерних којих је било заступљено скоро 90 %, готово цели век радила је и линија допремљена из Немачке на име ратне одштете, капацитета 1000 граната/дан до 100mm. Ту линију радници су звали и "Хитлерова ковница" алудирајући на њено изворно порекло. По најмодернијој америчкој технологији рађене су коморе за ракетне моторе, капацитета 1000 цеви на дан а у том погону радило се по 500 комора дневно за ракете ГРАД 122mm (ВБР) и то за ирачке Оперативне Системе.
Кршење међународних прописа о трговини оружјем, које су доносили Савет безбедности Уједињених Нација и ОЕБС, оправдава се лажима да се оружје и муниција " made in BiH " користити искључиво у одбрамбене свхе а не у освајачком рату. Рат против руског света има све предиспозиције да се назове освајачким. Али та чињеница не интригира пажњу званичног Сарајева.
Наставиће се...
Извор: Eagle Eye Explore
- Извор
- Танјуг
- Фото: eagleeyeexplore.com/ vostok.rs
Коментара (0) Оставите Ваш коментар Објавите новост
Аутор: Зоран Чворовић за Нови Стандард
Светски медији настављају да прате ситуацију по питању испорука оружја Украјини од стране Босне и Херцеговине, без обзира на постојећа правила и законе. Таква дејства могу озбиљно утицати на...
Готово је извесно да се свакако, било кроз фикцију, било кроз разговоре бар некада сусрео са идејом ратова за пијаћу воду — ова идеја обично је повезана са (пост)апокалиптичним...
Док се индијски и руски лидери састају на билатералном самиту, они ће разговарати о диверсификацији односа у складу са националним интересима.
Глобална већина све више показује своје незадовољство поретком заснованим на западним правилима, али да ли ће Кремљ то искористити?
Москва на Вашингтон мора да гледа као на дугорочну претњу
Остале новости из рубрике »